О, стрела, накъде си се насочила?
И него ли ще пронижем?
Този младеж ще бъде шестият носител...
Тези са ни достатъчни.
Ще мога да убия всеки, който дръзне да приближи сина ми!
Какво?
Ох. - Какво значи това?
Стрелата го избра, но бе отразена?
НЕВЕРОЯТНИТЕ ПРИКЛЮЧЕНИЯ НА ДЖО-ДЖО: ВЕЧЕН ДИАМАНТ
Епизод 27: "Аз съм извънземен"
Това е всичко, което успяхме да научим.
Изглежда, умело е прикривал следите на всичките си престъпления досега.
Йошикаге Кира... Как изглеждаш сега и под какво име се представяш?
Къде си?
Лятото... По това време на годината има още толкова туристи.
Така е. Едва ли ще кротува.
Убеден съм, че няма да устои да извърши поредното си убийство.
Летният сезон най-сетне настъпи!
На първи юли плажът и реките в Морио бяха открити за всички.
Куп туристи се стичат от столицата и град S,
правейки града още по-оживен.
Вила под наем, къмпинг, риболов, яхтинг...
Пълно е с безброй развлечения по това време на годината в града!
Вие как бихте изкарали вашето лято?
Така е, има много развлечения.
Сигурен съм, че и за него има предостатъчно развлечения.
Хората живеят, криейки истинските си пориви и желания.
Но има ли човек,
който да е скрил същността си завинаги от другите?
По дяволите! Искам да й покажа истинския Йошикаге Кира.
Искам да ме изслуша.
Да поема нежното ти вратле в ето тези две ръце и да те удуша.
Докато ноктите ми растат, не мога да въздържам поривите си.
Трябва да се владея, докато отмине този период.
Все още не мога да имитирам идеално почерка му.
КОСАКУ
Джоске Хигашиката... Джотаро Куджо...
Заради тях съм в тази каша.
Извинявай... Какво правиш?
Ама разбира се, та то е очевидно!
Четял си книга. Направила съм ти чай.
Навярно е неочаквано от моя страна,
но ако искаш...
Не го пий, ако не искаш.
Виж кое време е станало! Мисля да си лягам.
Разкрий й душата си.
Покажи й същността си, Йошикаге Кира.
Скъпи?
Проклятие, грешка е да й се разкривам.
Ще ме разобличат.
Извинявай, че те стреснах.
Искаше да ми помогне с разкопчаването?
"Извинявай, че те стреснах"? Глупости! Всичко, което правиш напоследък,
силно ме възбужда!
Кара ме да настръхвам! Започвам...
Започвам да се влюбвам в теб.
Джоске, скивай там!
Какво толкова има...
Нима това е... Тери Фънк?
Житен кръг! - Да, житен кръг.
Жестоко! Не мога да повярвам, че се е появил такъв в Морио!
Нещо не е като хората, Окуясу.
Погледни по-внимателно в средата на полето.
Има нещо нередно!
Ще влезеш ли? - Имам ли избор?
Внимавай. - Знам.
Жив ли е?
Има драскотина отзад на врата, но май е само в безсъзнание.
Събуди се! Добре ли си? Хей!
Не съм го мяркал в даскало.
Май се съвзе!
Къде... Къде съм?
И питаш? Намираш се насред едно поле в Будогаока, Морио.
На планетата Земя ли съм?
Снощи внезапно ми прилоша.
По всичко личи, че после съм загубил съзнание.
Осем минава, значи съм бил в безсъзнание 13 земни часа.
Пусна ни по пързалката!
Да му се не види! Егати майтапа да ни скалъпиш!
Даже ти повярвах! Голям си шегаджия, да знаеш!
Значи си начертал кръг в полето и си чакал в тревата докато мине някой?
Просто жестоко! - Не мога да дишам! Коремът ме заболя!
ЛЕКАРСТВО ЗА СТОМАХ
Не мога! От кое училище си?
Училище? - Обожаваме такива образи като теб.
Планетата ми се намира в Магелановите облаци, но бе унищожена.
Дойдох на Земята, за да разбера
дали е годна за живот и дали хората са приятелски настроени.
Стига. Ако задълбаеш в шегата,
само ще си провалиш брилянтната идея.
Ето ти салфетка.
Благодаря. Беше много вкусно.
Време е да тръгваме към даскалото.
Да, прав си. Да вървим.
Той изяде салфетката. - Не знае кога да спре.
Магазинът за сладолед е затворен!
Единственото ми утешение в понеделничните сутрини...
Нищо не можем да направим. Ще минеш днес и без сладолед.
Искате ли сладолед? Кажете, искате ли?
Искаме, но магазинът е затворен.
Няма защо да се отказвате. Случайно имам два.
В замяна на салфетката.
Земята изглежда много приятно място за живот.
Студен е... Защо носиш сладолед в чантата си?
Сладоледът не ви ли харесва? - Не това питам! Кой си ти?
Мисля, че вече ви казах...
А, искате да ви се представя? Изплъзнало ми се от ума.
Казвам се Ну Микитакадзо Н'ши.
На 216 години съм. Пилот съм на космически кораб.
Хобито ми е да отглеждам домашни любимци.
Дори в момента в чантата си нося домашна мишка.
Много обича да я галят по гръбчето.
Притежава Станд, сигурен съм.
Да го ступаме, Джоске! - Успокой се, Окуясу.
Наистина ли смяташ, че един носител би казал, че е от Магелановите облаци?
Тогава какъв му е случаят? - Нямам ни най-малка представа.
Трябва да разберем. Не яж сладоледа.
Значи си на 216 години, а? - Да.
И си пилот на космически кораб?
Защо ме имитираш? - Та...
Нима се опитваш да кажеш, че си извънземен?
Извънземен? Извънземен, да!
Тази дума трябваше да използвам от самото начало. Аз съм извънземен.
Я, я, я, я...
Къде ти е летящата чиния тогава?
Не можеш ли да си извикаш космическия кораб?
Можеш, нали? - Разбира се.
Но уви, в момента чака в космоса на 1 500 000 км оттук.
Ще пристигне след около три дни. Не може да дойде веднага.
И ще го повикаш с часовника си? - Откъде знаеш?
Но нека си остане тайна помежду ни. Не казвайте на никого за това.
Тоя е пълно куку! Изобщо не се е занасял.
Той е един сбъркан кучи син! Да му фрасна ли една?
Винаги първо биеш, а после питаш! Да му поиграем още малко по гайдата.
В чантата си носиш ли лъчев пистолет
или ултра-хипер антигравитационно устройство?
Разбира се.
Но не съм дошъл тук, за да воювам, затова ги оставих на кораба.
Айде бе! Ако наистина си извънземен, впечатли ни с нещичко.
А и кръвта ти не беше зелена.
Кръвта на извънземните винаги е зелена.
Вие да не би да се съмнявате у мен?
Стига, успокой се. - Сега ли затопли бе, галфон!
Нямам против шегите,
но нямам време да се разправям със сбъркани откачалки като теб.
Трябваше да си замълчиш! - Млък! Редно е да му се каже в очите.
Какво? Пожар ли има някъде?
Какво му става?
Ужасяващ звук... Мразя го. Ужасен звук!
Спрете го!
Ужасен е! Алергичен съм към него!
Спрете го!
Джоске, той е опасен! Да си вървим. Не бива да си имаме работа с него.
Но не е ли малко жестоко от наша страна просто да го зарежем?
Сам каза, че е алергичен към сирените. Остави го. Аз си тръгвам.
Да ти се не види, Окуясу.
Добре ли си?
Не... Отведи ме...
Отведи ме някъде далеч от този звук.
Какво? - Отведи ме, моля те!
Нима си...
Умея да се превръщам във всичко.
Побързай, или главата ще ми се пръсне! Умолявам те!
Ще се превърна в маратонки, с които да ме отведеш надалеч.
В замяна ще направя всичко за теб.
Носител на Станд ли си?
Много си бърз!
Със съвместните ни усилия бързината и силата на скока се удвояват.
Наистина ли си извънземен?
Станд - Ърт, уинд енд файър Носител - Микитака Хадзекура?!
Какво, да му се не види?
Ти... Не го ли виждаш?
Не може да го види! Не е носител на Станд.
Тогава откъде има тези способности? Кой си ти?
Много си настойчив. Преди малко ти казах, аз съм извънземен.
Почакай малко. Остави ме да си подредя мислите.
Ти ме отведе надалеч и ме спаси.
Обитателите на моята планета не понасят звука от сирените.
Тяхната дължина на вълната дразни нервната ни система.
Бих искал да ти се отблагодаря по някакъв начин.
Да се превърна ли във ветрило? Или в чесалка, за да почеша гърба ти?
Не съм те спасявал, за да ми се отблагодаряваш с нещо!
Наистина ли ще направиш всичко? Моля те! Давай! Благодаря!
Какво да направя за теб? - Превръщаш се във всичко, нали?
В нещо леко или в няколко предмета?
Мога да се превърна в почти всичко. Но не мога да стана сложен механизъм
или нещо по-силно от мен. - Ясно, ясно. Схванах. Харесваш ми!
Значи искаш да ми се отблагодариш? - Да.
Току-що ми хрумна една гениална идея.
Всички ще останат доволни от нея.
Доволни? - Да.
Видиш ли, успях да припечеля малко пара от лотарията,
но майка ми разбра и замрази сметката.
Разбере ли за нещо подобно, забрави да оспориш решението й.
Кофти е да нямаш пукната пара лятото.
Та... Можеш ли да се превърнеш в ето това нещо?
Какво е това? - Зарове.
С тях ще заработя малко пара, която ще разделим, и всички са доволни.
За какво са ти? - Не си ли чувал за зарчета?
Съжалявам. - Няма защо да се извиняваш.
Много е просто. Ще ти обясня.
Те са любимият инструмент на всеки играч.
Състоят се от твърд материал и имат шест страни.
Тази вдлъбнатина символизира числото едно, а всичките са от едно до шест.
Май започвам да разбирам.
Значи петте вдлъбнатини символизират числото пет, нали така?
Браво, извънземен! - А трите числото три.
Да. Опитай се да се превърнеш в зар. - Разбрано.
Фасулска работа. - Какви ги говориш? Много си голям.
Ето толкова голям трябваше да си. А и имаш пет на две страни.
Числата на зара са от едно до шест.
Сборът от числата на срещуположните страни трябва да е равен на седем.
О, извинявам се.
Така как е?
Гъделичка! - Не се смей. Заровете не говорят.
Моля те. - Ще се постарая.
Малко съм нервен за това, но...
Добре. Отлично! Идеално. Развълнувах се.
Рохан Кишибе, дано си ми приготвил парички!
Не мога да дишам...
Виж ти кой е дошъл!
И какво води Джоске Хигашиката при мен?
Това е рядко явление. Да не би да си разбрал нещо за Кира?
Не, не съвсем.
Виж... Приключи ли работа за днес?
Питах се дали бих могъл да хвърля едно око на следващата глава.
Какво си замислил? Изплюй камъчето.
Сгащи ме... Нищо не мога да скрия от теб, сенсей Рохан.
Добре, ще ти кажа истината.
Моля те! Играй на зарове с мен! - На зарове ли?
Да ти кажа право,
нямам пукната пара за лятото.
Е, имам 30 000 йени. Всичките ми спестявания.
Само че в днешно време тези пари ще ти стигнат за един-два
увеселителни парка и нещо за ядене.
Остана ми или да ги удвоя, или да се разоря!
Ще заложа на тръпката! Това значи да си млад, прав ли съм?
Така мисля аз. Ти не си ли съгласен?
Ще бъда откровен. Никога не съм те харесвал.
Защо тогава да играя на зарове с теб?
Така е, имаш право.
Не си го закъсал с парите, няма защо да играеш.
Въпреки това съм съгласен. - Наистина ли?
Харесвам игрите, а заровете са интересна идея.
Ела отзад. - Благодаря ти, сенсей Рохан.
Съгласен ли си с тези правила? - Нямам възражения.
Чиповете са по 1000 йени. Ако един зар изпадне от купата,
губиш автоматично. - Разбрах.
Добре тогава, ще закача правилата на колоната.
Да започваме. - Един момент.
Няма да играем с твоите зарове.
Ще играем с моите.
Да не би да им има нещо на моите?
Нямам представа. Нещо у тях просто не ми харесва.
И когато казах, че идеята е интересна, не говорех за играта.
А че ще е забавно да ти взема трийсетте хиляди.
Гледай да ми се издължиш, когато загубиш!
Не сме толкова близки, Джоске.
О, да! Това са заровете, в които се преобрази извънземният!
Вмъкнах ги в дома ти по-рано. Аз съм истински злодей.
Ще изкарам малко мангизи от теб, сенсей Рохан.
Да хвърляме за кой ще започне.
Хвърлих четири.
Супер. - Ти си първи, хвърляй.
Ох! - Ох! Ударих се в масата.
Залагай вече и хвърляй заровете.
Ще започна с два чипа. С 2000 йени.
Два да бъдат.
Ако хвърля едно, две или три, ще трябва да платя двойно.
По-добре да не хвърлям такива зарове.
Нека не са едно, две, три! Да не са едно, две, три!
Ще хвърля леко в началото. Да разгрея раменете...
Хвърлям... Лекичко.
Какво хвърлих?
Какво? - Знамение.
Какво? - Три шестици или "знамение".
Джоске печели пет пъти от сумата, която Рохан е заложил.
Глупак! Не биваше да започваш така!
Така де... Глупавият късмет на начинаещия!
Трите шестици означава, че трябва да платиш пет пъти залога ми.
Все едно те пързалям, а?
Вече си спечели 10 000 йени.
Не мога да повярвам на късмета си. - Да продължим играта.
Мой ред е. Искам да си върна парите.
Залагам десет чипа. - Цели десет?
Добре, давай!
Едно, две, три. Облогът е удвоен!
Рохан трябва да плати двойно залога си на Джоске.
Това е прекалено! Работата не отива на добре.
Извънземните не разбират ли значението на "сдържам се"?
Проклятие... Започна да ме подозира.
Превод: Джоро Джоров - Джо-Джо и asimilator
Следва: "Хайуей Стар, част 1"